Farvel, min lille skat! Pas nu på dig selv.
- Du glemte den her, mor! - Min engel.
Hvordan skal du dog kunne bo alene?
Det er sødt af dig at bekymre dig. Jeg klarer mig, du kære.
Kom nu, piger. Farvel, små høns.
Jeg skal bo alene i New York! Jeg kan gøre, hvad jeg vil!
Jeg blev født i New York, universets centrum.
Desværre flytter mor mig til en anden planet: New Jersey.
Er det så mærkeligt, at jeg var imod det?
Kan nogen klandre mig for at drømme om bopæl i min elskede by?
Mary! Vi kører nu!
Farvel, min barndomsby. Farvel, intellektuel stimulans.
- Farvel, Broadway. - Vær ikke så dramatisk, Mary.
Fra nu af hedder jeg Lola. Mit rigtige navn er Lola.
På din fødselsattest står der Mary. Det kalder jeg dig.
Jeg er som en flamingo i en flok duer.
Farvel, New York, og alle chancer for at blive en berømt skuespiller.
OPGIV ALT HÅB
Hvorfor giver forældre én håb, og så flytter de til New Jersey?
- Velkommen til Deadwood ... - Må hun godt sige det?
Skynd jer! Kom, så tjekker vi det nye hus!
- Det er kun græs. - Ja, men over det hele.
Trivialiteter er en af mine fjender. Uretfærdighed er en anden.
Min eneste trøst er Stu Wolff.
Den største poet siden Shakespeare og sanger i Sidarthur.
I byen tog jeg metroen til skolen. Her rejser jeg helt gratis.
Dellwood High. Jeg er en fugl i bur i en god skole.
Hvorfor se negativt på ting, man ikke kan lave om på?
Min nye by er en tom scene med mit eget manus.
Jeg føler, at en stjerne er på vej til at blive født. Mig, altså.
- Hej! - Hej.
Jeg hedder Lola Cep og er fra New York.
Jeg hedder Ella Gerrard og er herfra.
- Hej. - Hej.
- Hej! - Hej!
- Har du set Sidarthur optræde? - Nej, men Stu Wolff er en stor poet.
- Ja! Jeg har alle deres cd'er. - Har du?
Der danser Stu Wolff. Her er et billede af ham til Grammygallaen.
Her bor han, og det tøj skal jeg have på til vores bryllup.
Der går han ind i sin limousine. Den sorte prik er hans hoved.
Hej. Carla Santini. Sidarthur? Far er Stu Wolffs advokat.
Virkelig? Så må din far have været i samme lokale som ham!
- Bor du ikke i Swenskas hus? - Lola Cep. Har vores hus et navn?
Er det den berømte New York-humor?
Newyorkere griner ad sig selv og alt andet, fra de er små.
Jeg var i New York på min fødselsdag.
Det var super med alle de lys. Det er altså verdens bedste by.
Du er min sjælesøster, Ella Gerrard! Park Avenue er som Mælkevejen.
Bortset fra at der ikke forekommer tyverier på Mælkevejen.
Sæt jer.
Miss Baggoli? Vi har en ny pige fra New York her.
Netop! Miss Cep.
Formentlig står der, at jeg hedder Mary.
Men jeg er blevet kaldt Lola, siden jeg var en skrigende baby.
Sikket fint navn, Lola. Det her er Lola.
Du tog min stol i historietimen, Lola.
- Jeg elsker at være i fokus. - Så har vi noget tilfælles.
Hvis du vil passe ind, bør du ikke være så synlig.
- Jeg kan lide opmærksomhed. - Nå ...
Desuden burde du holde dig fra single-Ella. Hun er så ynkelig.
Hun klæder sig som en politikerkone. Hun har ingen stil.
Hendes briller var in for 10 minutter siden!
Spiller du dine kort rigtigt, kan du hænge ud med os.
Hænge ud med jer er min store drøm.
Vent, Ella! Må jeg sidde hos dig?
Når man spiser udendørs i New York, bliver alting så snavset.
- Hvad er der med Santini den Store? - Hun er pæn, populær og rig.
I børnehaven bed hun hovedet af dukker.
- Hvem er fyren, der smiler til os? - Det er Sam.
Sam!
Sam. Lola.
- Hej. - Hej.
Det er din første dag, ikke? Hyggeligt at mødes.
Vi ses.
Jeg kan ikke have en kæreste. Jeg må tænke på min karriere.
Efter tre uger kender jeg den rige bydel: Gitterlåger og Armani.
Jeg hører til den slags, som de vil holde ude.
Når Stu Wolff synger, vil en del af mig altid have mere.
Flere stjerner og poesi ... Det er, som om han synger for mig.
Jeg kan lide Steve.
Stu er nok svær at omgås. Han virker lidt sur.
Plaget. Alle genier er plagede. De lider for deres kunst.
- Muffins, piger. - Det her er jo som en cafe!
Din mor har vel også muffins? Jeg varmede dem bare i mikroen.
Mor er imod mikrobølgeovne. Hun har stærke meninger.
Jeg har aldrig hørt om nogen, der tager stilling mod et apparat.
- Hvorfor kan din mor ikke lide mig? - Hun synes, du er mærkelig.
Det er du jo også. Lidt ...
Undskyld, Lola! Det er din mor, der er mærkelig.
Min mor så hende i forretningen med snavset tøj og spisepinde i håret.
- Det spiller ingen rolle. - Hvad? Hun satte mig i verden.
Hun madede min spæde krop. Hendes blod flyder i mine årer.
- Selvfølgelig spiller det en rolle! - Mine forældre er gammeldags.
De kan ikke lide, at din mor har tre børn og ingen mand.
At være enlig er midlertidigt. Karen har været gift.
- Det bliver hun måske igen! - Du sagde, du var et kærlighedsbarn.
Det var jeg. Mor og far var gift og forelsket.
Mine forældre blev forelsket ved første øjekast.
Far lignede en rockstjerne, og mor var så smuk.
Resten er skæbnen.
De giftede sig. De overnattede i ørknen og talte stjerner.
Mine forældre tog på krydstogt, men turde ikke forlade båden.
Mine var dybt og rørende forelsket.
Det eneste, der manglede, var at få mig.
Som barn drømte jeg om at få et forhold ligesom deres.
Så kom tvillingerne til. Vi var overlykkelige!
Far sprang straks op på sin hippe motorcykel -
- for at købe blomster til sin kone og børn.
Pludselig ...
... lå han udstrakt på 9th Avenue ... Og 10th.
Undskyld, Lola. Det anede jeg ikke.
Er det ikke ironisk?
Mor er ikke samfundsødelægger. Hun er blot et skæbnens offer.
- Hvad er der? - Jeg kan lide spisepindene i håret.
Carla Santini tror, at hun er lige så interessant som Julia Roberts.
Jeg talte med miss Baggoli om vores opsætning af Pygmalion.
Det er snæversynet at holde sig til originalen.
Er G.B. Shaws udsøgte ordvalg snæversynet?
Vi er ikke briter i 1800-tallet. Klassikerne bør afspejle samtiden.
De er klassikere, fordi de er klassiske.
Det skal foregå i dagens New York med Eliza som kassererske.
- Du skal vel spille Eliza, ikke? - Selvfølgelig.
Da jeg flyttede til Deadwood, skulle en stjerne fødes.
Skulle Carla Santini forhindre den fødsel?
Er rollerne i Pygmalion allerede besat?
Jeg vil gerne spille Eliza Doolittle! Giv mig en chance ...
Jeg har lige sat opslaget op. Der er audition på fredag.
Tak, miss Baggoli.
George Bernard Shaw er en fremragende dramatiker.
Desuden er han vegetarianer.
Skynd dig, Lola!
Jeg er ved at fortælle de andre om en ide, jeg fik -
- til vores opsætning af Pygmalion.
Stykket Pygmalion udspiller sig, som I ved, i datidens London.
Min ide er, at vi lægger vores opsætning af Pygmalion -
- i dagens New York. Eliza er kassererske i et supermarked.
Professor Higgins er professor på New Yorks universitet.
Sikken genial ide. Det gør, at stykket knytter sig til vores tid.
- Var det din ide? - Ja, det var min ide.
Jeg er måske kun lærer, men jeg kan faktisk tænke.
Eftersom vi skal være heftige og moderne ...
... så har jeg også indlagt moderne musik.
Jeg har døbt det om til "Eliza rocker"!
Hver og en af jer skal synge et valgfrit nummer for mig.
- Så skal I læse et stykke for mig. - Jeg har ikke øvet en sang.
- Du kan vel improvisere! - Drama er min fremtidige karriere.
Jeg vil ikke huskes for en lavpandet audition!
- Men jeg kan vel prøve ... - Du vil måske starte?
Stil dig hvor som helst på scenen.
Hvis vi er heldige, falder hun måske ...
Jeg vil synge en sang af mit yndlingsband Sidarthur.
Tvivlen kom først om morgnen. Mit hjerte var tungt som bly.
I dag skulle rollelisten offentliggøres.
Hvorfor skulle jeg få hovedrollen? Miss Baggoli var ikke opmuntrende.
- Sikket syn. - Det er værre for mig.
- Efter dig. - Ja, efter mig.
Jeg får altid mine ønskeroller!
Der er ingen dårlige roller, kun dårlige skuespillere.
Jeg er den nye Eliza!
- Det er jo vidunderligt! - Jeg troede ikke, jeg klarede det!
Rollen som mrs Higgins er meget mere interessant end Eliza.
Det er ingen hovedrolle, men rollen har en moderne klang.
- Det var den, jeg ville have. - Godt, for den er din.
- Jeg skal vise dig min skole. - Er det en trussel?
Eliza rocker!
- Til lykke! - Det her er verdens bedste dag!
Lidt nyheder til alle Sidarthur-fans.
Bandet skal opløses. Jeps, Sidarthur er ikke mere.
Stu Wolff vil "aldrig mere spille med dem igen".
Til minde om bandet hører vi nu "Always Morning".
VERDENS UNDERGANG
Det kan ikke være sandt!
- Hvad er der? - Jeg kan ikke få vejret, mor.
- Jeg hørte det. - Tak for støtten i den svære stund.
Det her sker ikke. Jeg opfordrer fansene til at protestere.
Lad de her balloner stige til himmels ligesom Sidarthurs stjerner.
Symbolsk ment, selvfølgelig.
Universets værste katastrofe har ramt os, og alle er ligeglade!
Jeg vandt igen ... selvfølgelig. Hvis tur er det?
- Er du skør? Carla er stormester. - Det vil jeg ændre på.
- Du har haft din tid. - Kom så.
Min far, Sidarthurs advokat, ringede og fortalte lidt om bandet.
Han afslørede en hemmelighed. Sidarthur giver afskedskoncert.
Far har VIP-pladser, men det er ikke det bedste.
Bagefter er der et flot party for Sidarthurs nærmeste venner.
Gæt, hvem der er inviteret?
- Jeg og Ella. - Virkelig?
- Hvad gjorde du? - Forældrekontakter.
Har du i det hele taget nogle kontakter?
- Jeg vandt igen. - Det er ikke slut endnu.
Min mor har kontakter.
Marsh Foreman købte et værk af hende, og han er jo deres manager.
Han huskede, at jeg elsker Sidarthur og fiksede invitationer.
Lola Cep vandt. Husk navnet.
- Hvorfor sagde du, vi er inviteret? - Du havde gjort det samme.
Jeg havde ikke løjet. Desuden er jeg ikke dig.
- Carla Santini gør mig arrig. - Pas på. Hun får folk spærret inde.
Nu har hun det, hun behøver for at latterliggøre os resten af livet.
Det kommer vel an på.
- På om vi går eller ej. - Til koncerten i New York?
- Vi er ikke direkte inviteret. - Det skal man ikke være.
Mange i New York går kun ud for at komme til party.
- Mor lader mig ikke tage af sted. - Det kan vi ordne, Ella.
Vi skal af sted. Vores stolthed står på spil.
- Er laksen ikke god? - Jeg er ikke sulten. Jeg lider.
- Også jeg. En tand der vokser ud. - Jeg lider i sjælen.
Sidarthur skal opløses. De har en sidste koncert i New York.
Godnat, elskede prinser. Må rockengle synge jer til ro.
Du vil til koncerten, ikke sandt?
En koncert kan bære mig gennem kommende meningsløse år.
Ungdom og rockkoncerter passer ikke sammen.
Hvordan kan du behandle mig sådan?
- Du har holdt mig i live! - Det vil jeg fortsætte med!
Hun lyttede ikke engang et millisekund til mine drømme.
- Hvad sagde Ellas mor? - Hun har ikke turdet spørge.
- Det var altså det. - Nej, jeg tager sagen i egen hånd.
Sandt ...
Pæn halskæde.
Jeg har haft den, siden jeg var seks. Det er næsten antikt.
- Jeg kan lide dine støvler. - Tak. Jeg kan lide dit smil.
- Middag, Mary! - Jeg sultestrejker!
Som da Gandhi blev drevet til drastiske metoder af briterne!
Jeg spiser ikke, før jeg får lov til at gå til Sidarthur!
Om to minutter kommer de kolde briter og slæber dig herud!
- Kom ind, hvis det er så vigtigt. - Hun har været Gandhi i to dage.
Ja, jeg forsøger. Din far siger, at du kan gå med ham.
Hej, far. Tak for invitationen, men jeg ville skamme mig til døde.
Okay ... Jeg elsker også dig.
Hallo? Okay ... Jeg skal forsøge.
- Sådan? Far henter dig senere. - Som et barn fra børnehaven?
Hvornår holder I op med at nedgøre mig?
Vi nedgør hende. Okay ... Hej.
- I aften skal du spise. - Dør Mary?
Nej, men det lugter af død herinde. Hvad er det, der stinker?
Ingen ugepenge i en måned, og så prøver vi igen.
Jeg behøver pengene nu! Kan du ikke inddrage dem næste måned?
Jeg har ledt efter jer. I skal se det her.
Det kom med posten., Tryksværten er våd.
- Har du fået din? - Min kom i går, men jeg praler ikke.
Indrøm, at du ikke er inviteret.
Vi kan sikkert bede en af fotograferne tage et billede af os.
Du må også være med, Ella.
Selvfølgelig. Jeg kommer.
- Mener du det? - Det gør jeg vel.
- Det er nok til os begge to. - Du får det snart tilbage.
Når jeg får min første filmrolle, inviterer jeg dig til Europa.
SIDARTHUR UDSOLGT
Men dog! Jeg kunne blive og sludre, men jeg vil ikke!
Hun var så ond, at Kelly Stevens flyttede til Cleveland.
- Vi ses til koncerten! - Ja, hvis vi skulle derhen.
En bagatel såsom billetter burde ikke hindre os.
Det sjove er at købe billetter af rakket på gaden.
Hvis vi tager af sted, dør jeg, og mine forældre finder ud af det.
Så siger mrs Higgins: "Hvad vil du så gøre, du kære?"
Ækle Carla holder fest efter forestillingen.
Alle skal være pænt klædt på, og jeg vil se helt perfekt ud.
Bilreparationen kostede 600 dollar, og jeg skal købe en ny brændeovn.
Kan du se perfekt ud i noget, du allerede har?
Jeg skal forsøge.
Om 64 timer står vi foran fyren, som har skrevet de gode sange -
- og jeg har ingenting at tage på!
Jeg behøvede tøj, som gjorde mig ældre og sofistikeret.
Den skal være speciel, glamourøs og have et budskab.
Hvis Stu Wolff skulle se mig ...
Jeg kan lige så godt tage den her på. Jeg kan blive rødtoppen uden tøj ...
Jeg finder noget, Ella! Tilbehør pifter altid op.
Jeg kan ikke lyve! Jeg kan ikke tage til New York bag deres ryg.
- Jeg kan ikke. - De er jo også i New York.
Jeg tager ikke af sted. Jeg gør det ikke.
Vi forventes at gøre sådan. I andre kulturer ville vi være bedstemødre.
Det er ikke vores fejl, at de ikke forstår, at vi vil flyve fra reden.
Vores forældre elsker os. De elsker os virkelig højt.
De ville blive rigtig kede af det, hvis der skete os noget ...
Vent her!
- Græd ikke! Det løser sig. - Jeg kan ikke lyve!
Af og til har du faktisk ret, mor.
Ella og jeg behøver voksent opsyn, så jeg har et forslag.
Du kører os til toget.
Ellas forældre henter os på stationen i New York.
De kører os til koncerten, og så sover vi på deres hotel.
- Jg må tale med Ellas forældre. - Ja, men de ved det ikke endnu.
Husk, at vi bor i en forstad.
Sig gerne, at mikroovne ikke er så farlige.
Mary er nødt til at gå til koncerten.
Føler du også, at du er nødt til at se de der Sidarthur?
- Det er deres sidste koncert. - Hvorfor spurgte du ikke?
Jeg vidste ikke, at jeg måtte.
Din mor og jeg skal til byen i weekenden.
Vi henter dem, og så kan de bo på Hilton med os.
Det er super!
Det her stod skrevet i stjernerne!
- Miss Baggoli! Hælen er brækket af. - Nej!
Hør, alle sammen. En meddelelse!
Kostumer er hellige.
Kostumer er hellige. Kære ...
Hvad skal man tage på til Stu Wolffs fest? Der kommer mange kendte.
Det man plejer at tage på ved den slags lejligheder.
Lola! Åh gud!
Kriminalitet frister mig ikke, men jeg behøvede Elizas dragt.
Du skal ikke. Det her er en stor tjeneste, jeg beder dig om.
Jeg løber ind og ud af lokalet som et lyn.
Fem, seks, syv, otte.
Jeg er ikke uprofessionel, men Sam sætter jo livet på spil -
- og om 10 timer står jeg foran Stu Wolff.
Vent lidt. Stop, hører I!
Undskyld!
Undskyld ...
Du begår måske mange fejl, fordi du er nervøs for koncerten.
Skal I snakke, Lola og Carla? Vi har premiere om en uge!
Det ville være rart, hvis vi fik en ordentlig prøve!
All right ... Nu synes jeg, vi skal tage en dyb indånding.
En til!
Shake, shake, shake! Bliv ved med at shake.
Jeg skal hente noget.
- Jeg kan hente det til dig! - Det, jeg behøver, er låst inde.
- På side 42 skal jeg se bly ud. - Flyt dig!
- Kan vi ikke gå tilbage til scenen? - Flyt dig ...
Flyt dig, Lola!
Hvor underligt ... Der er ikke låst.
- Jeg låser jo altid den her dør. - Det gjorde du sikkert.
Af og til virker den ikke. Den er uforudsigelig.
- Der mangler ikke noget. - Hvorfor skulle der mangle noget?
Jeg føler mig faktisk lidt usikker på mine replikker.
Usikker? Det her vil jeg ikke snakke om nu.
Du gør mig nervøs, Lola!
- Jeg vil vise dig noget på scenen! - Du har nok arbejdet for hårdt.
Du burde tage fri i weekenden og slappe af.
Jeg har aldrig før slappet af, men jeg kan jo prøve.
Det burde du virkelig.
- Gud, hvor var jeg bange! - Jeg var lige ved, da hun kom.
- Tak alligevel ... - "Alligevel"?
Se under hjelmen.
Tager du gas på mig?
Skynd dig! Jeg vil ikke komme for sent til toget!
- Har du stjålet Elizas dragt? - Jeg lånte den.
- Spurgte du om lov? - Ikke direkte. Sam ...
- Var det Sam, der stjal den? - Sam lånte den.
- Jeg klarer det ikke. - Du må ikke gå nu, Ella.
Lad mig have sjov en aften, om jeg så skal i fængsel resten af livet!
Håber det bliver en fed koncert.
Jeg vil ikke købe billetterne. Tag pengene.
Så fin du er! Du også, Lola.
Ja. Begge to.
Hotellet ligger ikke langt fra teatret.
Vi er på hotellet fra midnat.
- Har I billetter og penge? - Vi køber billetter.
- Vi kører jer derhen. - Det er helt fint.
Det er bare en lille, rolig koncert.
Op med næsen og fremad march.
Vores billetter er ved døren.
- Led efter en, der sælger billetter. - Er der ingen billetluge?
Man skal være barsk. Man skal prutte.
- Hvad koster de? - 165 dollar, pladser længst fremme.
- Så har vi ikke meget tilbage. - Er det ikke nok at se Stu Wolff?
De er i din sminketaske.
- Hvad er der? - Sminketasken er her ikke, Ella!
Det skal den være. Hvornår så du den sidst?
På toget. Jeg lagde den bag ... vasken.
- Det er nok karma. - Vi må gå ind med en masse andre.
At planke den er under vores værdighed, men hvad kan vi gøre ...
Jeg har aldrig planket den før. Jeg kan ikke. Jeg er hundeangst.
Sceneskræk. Det går over. Følg bare efter mig.
Hvilke sange mon de spiller? Håber de spiller Love Loser.
Jeg har ventet på det her i evigheder!
Et øjeblik! Må jeg se din billet.
Min billet? Selvfølgelig.
Den er her ikke. Jeg må have tabt den.
Ingen billet: Ingen koncert.
- Jeg vil tale med din chef. - Han er derude.
Kom til døren! Kom til døren.
Gå hen og se Stu.
Bliv der, jeg kommer.
Jeg skal være med min kusine. Hun har en sjælden sygdom.
Hun kan ikke være alene. Se, hun snapper efter vejret!
- Jeg skal altid være hos hende! - Ja ...
God plan ...
- Vi burde måske tage til hotellet. - Og gå glip af koncerten? Aldrig.
- Vi er ikke til koncert. - Stu er ikke langt herfra.
- Så kommer han til efterfesten. - Din tankegang er utrolig.
Gå ikke fra mig! Kom tilbage!
- Hvad laver du, Ella? - Jeg tager til hotellet.
Giver du op? Hvis alle gav op, ville vi ikke have USA, strøm og TiVo.
Vi ville aldrig have set Renée Zellweger eller Christina Aguilera.
Hvis alle gav op, havde vi siddet i huler og spist græs i Europa!
Vil du ikke se Carlas udtryk, når vi kommer til festen?
- Godt! Så tager vi til Soho! - Vi ved jo ikke, hvor Stu bor.
Jeg har ...
- Et foto på en dør? - Nej, en sort dør med glasruder.
Soho er New Yorks kunstnersjæl. Desuden er det lige om hjørnet.
Er 67 gader "lige om hjørnet"?
Klar?
- En mand forfølger os. - Kriminaliteten i New York falder.
En mand med hund forfølger os.
Bliv her, så ordner jeg det. Se ...
- Hvad gør du her, far? - Mor ringede.
- Hun var urolig. - Mor er født sådan.
- Hvor skal I hen? - Til fest.
- Lidt regn skal ikke stoppe mig. - Jeg elsker fester.
Hvis du kommer, synes Stu Wolff, jeg er en nørd. Vent udenfor!
Ser jeg noget skummelt, kommer jeg ind. Jeg elsker fester.
Tak, far. Hold lav profil, du skræmmer min veninde.
Jeg holder øje med jer.
Han forstyrrer os ikke mere. Klar til at feste løs?
Vi skal til party med Sidarhtur.
Det var Santinis bil.
- Lola Cep, Ella Gerrard. - Invitationer, tak.
Vi har glemt dem ved koncerten.
Vores navne står på listen.
- Der er de! - Makarna Lawrence?
Min mor og far. De kunne ikke komme.
Hed du ikke Cep?
- Må jeg låne din telefon? - Du må bruge telefonboksen.
Han har klaget hele tiden. Det er ikke mit problem.
Steve! Jeg elsker dig!
Bortset fra affaldet er det ligesom Heathcliff på heden.
- Slap af! - Jeg mister hellere ham end livet.
- Hvor skal han hen? - Et vidunderligt sted.
Skulle det her være vidunderligt? Det er skræmmende at være her.
Vi har en voksen med os.
Han er ikke med os og er ikke voksen. Han er rockstjerne.
Mr Wolff? Kom! Hjælp mig med at løfte ham op.
- Han lugter af kloak! - Se hans indre skønhed, Ella!
- Kan du fatte vores held? - Jeg hører dem bede os gå igen.
Sæt ham i en bås, før de kan lugte ham.
Alle vil have noget af mig.
Jeg er faktisk ingen almindelig fyr!
Tror I, at de ved, hvem jeg er? Jeg ved det ikke engang selv!
Kaffe får sikkert hans indre passion og utrættelige mod frem.
- Hvad skulle det være? - Har jeg venner?
- Vi tager kaffe. - Ikke jeg.
Jeg vil have en deluxe hamburger med løgringe til.
Giv ham kaffe, han kan ikke spise noget nu.
Jeg vil have en hamburger! Skulle det være svært!
Pas på ham. Chefen tolererer ingen vrøvl.
Hvad vil I have? Autograf, pladekontrakt eller penge?
Er det her poeten, som oplyste dine mørke stunder?
Har du penge på dig, Stu? Vi glemte vores på toget.
Jeg vidste, at I ville have penge. Se ...
Tomt. Det der er ikke løgringe ...
Kan du fatte, at vi drikker kaffe med Stu Wolff.
- Jeg har så mange spørgsmål. - Han er alt for fuld.
Du må forstå kunstnersjælen. Han drikker for at dulme følelserne.
- Det gør alle genier. - Jeg vil have løgringe.
Det her er en donut!
Jeg vil have løgringe. Nu.
Hvad er der galt her? Er vi sammen? Hvem er du?
Skæbnen har ført os sammen. Det der er Ella.
Ella Gerrard, Birch Hallow Road 58 i Dellwood.
Mine forældre er på Hilton, så jeg vil helst ikke spærres inde.
Jeg købte et tæppe til mors fødselsdag.
- Du? - Lola Cep, far hedder Calum Cep.
Bleeker Street 512, 212-555-0125.
Sæt jer ned, mens jeg ringer.
Hvad er der? Hvorfor løj du? De ser, at din far er død.
- Undskyld, men hvem er I? - Er du ikke bange for dine forældre?
Jeg har accepteret min skæbne, men hvorfor gav du forkert adresse?
- Din sande sjæl titter frem. - Hvorfor løj du?
Det gjorde jeg ikke. Far bor i en lejlighed med hunden Negus.
- Du sagde, din far var død. - Det var en lille overdrivelse.
Lille? En lille overdrivelse er at sige, man er lidt højere.
- Sige, at din far er død, er løgn! - Burde vi ikke forklare Stu det?
- Hvorfor sagde du, din far er død? - Er han død?
- Jeg havde en grund. - Hvilken?
- Sandheden? - Ja! Hvis du kan huske den?
Er vi ikke på restaurant?
Jeg forklarer senere, men lige nu taler jeg med hende.
Her kommer sandheden ...
- For at gøre mig interessant. - Interessant?
Vi er langt hjemmefra på en politi- station med en fuld rockstjerne -
- og venter på din døde far. Kan man blive mere interessant?
Du fatter det ikke. Det var en ny by og ny skole ...
Jeg løj for at beskytte mor fra forstaden. Hun blev misforstået.
- Ved at slå din far ihjel? - Ella!
- Kan du ikke holde op! - Kom nu, Ella.
- Hvad foregår der? - Ella. Far.
Jeg er hendes far. Hvad er der sket?
Mens natten faldt på de mørke gader, fortalte jeg vores historie.
Vi ville ind til hans koncert, fordi han er en stor poet.
Vi mistede pengene, så vi forsøgte at snyde os ind til hans fest.
Da han for ud af lejligheden, tog vi os af ham.
De hjalp mig, da jeg lå i affaldet.
Jeg burde være vred, men jeg er glad for, det gik så godt.
- Han ligner hunden i Hundeår. - Det er han.
Er han den hund? Min niece elsker de bøger.
Molly vil ikke tro mig, Negus. Du hedder Calum Cep, ikke?
Jeres oplysninger stemmer, I kan gå. Mr Wolff ...
- Må jeg bede om din autograf? - Selvfølgelig!
Til assistent Rose fra Stu Wolff.
Nu er det klaret! Er der nogen, der vil med til fest?
Du kan ikke være vred hele livet. Du skal tilgive mig.
- Jeg kan ikke tilgive dig endnu. - Vil du ikke til fest med mig?
- Jeg er ikke i humør til at feste. - Jeg er virkelig ked af det.
- Du vil bare redde aftnen. - Nej, jeg vil ikke miste dig.
- Hvorfor står I her? - Vi vil ikke ind endnu.
Så kører jeg jer til hotellet.
Vi kan måske gå ind et stykke tid.
Hej! Der er I!
I skal have tørt tøj. Jeg sender tøjet over til din far.
Han og jeg bliver nok venner.
- Jeg ser hende ikke. Gør du? - Nej.
Kan du forstå, at vi har hans tøj på?
Og vi er i hans soveværelse.
Fest lidt med mig, Ella. Vær nu sød ...
- Jeg ønsker, at vi er venner igen. - Også jeg.
- Lov, at du aldrig mere lyver. - Jeg lover og sværger.
- Lover du det? - Ja.
Okay ...
Vi er på hans værelse! Hvad skal vi gøre?
Carla! Vi har ledt efter dig!
- Så du hendes udtryk? - Hun så rigtig sur ud.
Livet kan være så overraskende smukt.
- Mine frelsere i nøden! - Det er Steve!
Jeg ved, du er optaget, men jeg vil gerne tale lidt.
Tænk, at jeg sidder her med ham, hvis sange varmede min sjæl.
Hvad tænkte du, da du skrev: "Bag døre venter folk på at stråle?"
Jeg har ingen anelse.
- Men det var dig, der skrev det. - Livet er lidt tåget og vådt.
Den sætning betød meget for mange, men især for mig.
- Dejligt at glæde en fan. - Nej, jeg forguder dig.
Når jeg lytter til Always Morning, har jeg også grå jakke på.
Det grå symboliserede jo tvetydighed?
Nej, det gjorde det ikke.
- Du ser skuffet ud. - Det er jeg.
- Over mig. - Ja.
Du er det bedste siden Shakespeare, men jeg kan ikke tale poesi med dig.
- Hvorfor ikke? - Fordi du er dranker, mr Wolff.
Håber det bliver lettere at få den tilbage.
- Jeg har fået udgangsforbud! - Jeg er så stolt af dig!
Nu får Carla betalt, fordi hun bildte alle ind, at jeg var dødssyg.
- Hun ler. - Hun bluffer.
- Jeg må gå. Fortæl senere. - Kom, så ødelægger vi hendes dag.
- Hej, Carla. Morede du dig? - Er det ikke løgnhalsen?
- Vil du høre om festen? - Hvorfor? Jeg og Ella var der jo.
- Alle ved, at I ikke var der. - Jeg ved, at du så os.
Vi blev inviteret af Stu Wolff, fordi vi reddede hans liv. Fortæl, Ella.
- Jeg behøver ikke bevise noget. - Det er ikke tiden nu, Ella.
Du vil måske se billeder fra festen. Jeg har nogle gode billeder af Stu.
- Vi var sammen hele aftnen. - Hvorfor skulle han være det?
Far var der også, han blev ven med Stu.
- Du har da ingen far? - Du sagde, han døde, før du kom her.
Lyver du hele tiden? Er vi dumme lillebyfolk?
- Du så os der. - Nej. Du er bare en løgnhals.
Du hedder ikke engang Lola, Mary.
- Jeg behøver ikke bevise noget. - Du ved, at vi var der.
- Hun græder! - Lille pus ...
Du har ingen ret til at skrive, hvad jeg siger. Det er mine ...
Undskyld, miss Baggoli. Jeg har noget, jeg vil fortælle.
Jeg må tilstå noget. Jeg lånte Elizas dragt i weekenden.
Jeg er utrolig ked af det, men jeg havde intet valg.
- Jeg bar den til Sidarthurs fest. - Hold nu op, Mary.
Du kan ikke hav taget den. Den er låst inde.
- Det er ikke nok, miss Baggoli. - Hvor er den nu?
Den er tilbage i tryg forvaring. Den er den samme, skønt anderledes.
Hun tager dragten, giver den tilbage og går til fest uden at blive set.
Dragten blev gennemblødt, og Stu Wolff gav mig tørt tøj!
Havde Stu Wolff ikke bedre for end at give Mary Cep tørt tøj?
Han sendte den til far i en enorm limousine.
- Han kunne lide far og hans hund. - Fik han hundens autograf?
Jeg skal vise, hvad jeg fik af Stu.
- Det er hans turneskjorte. - Du har vel købt den.
Denne serviet tørrede jeg hans tårer med.
Han sender halskæden, jeg glemte hos ham.
En dragt i limousine. Heldigt, for ellers måtte den tage en taxi!
Du burde blive komiker, Lola. Kan vi fortsætte prøven nu!
- Vi har masser at gøre inden onsdag. - Det er Carla, der lyver.
Vi har lagt så megen energi i forestillingen ...
Du skal ikke ødelægge det for mig!
Vi er trætte af dig nu.
Er du også træt af det her?
Jeg havnede i en depression, tung som Hamlets.
Min eneste troværdige historie var sand, men ingen troede på mig.
Carla Santini er uovervindelig. Jeg følte mig slået.
Jeg følte mig mere som en due end som en flamingo.
Ella er her.
Jeg vil tale med dig. Og du kan holde op med dit ævl.
Hvad blev der af den artigste pige i hele New Jersey?
Betyder det noget? Vi ved, at vi var til festen, og hvem vi mødte.
- Op med dig. - Det kan jeg ikke.
Har nogen set Lola Cep?
- Jeg er faktisk meget syg. - Prøv ikke. Du svigter stykket.
Jeg har næsten lungebetændelse, og du anklager mig på mit dødsleje!
Lad være med det her, Lola. Alle stoler på dig.
Dine forældre og Sam. Sam er der kun for din skyld!
Lola Cep! Eliza! Væk med dig!
Tæppet går op om en time.
Og hvad med mig?
Jeg var ulykkelig, indtil du flyttede hertil.
Jeg troede, at alle gjorde, som de fik besked på.
Uden at stille spørgsmål.
Det, der ventede mig som voksen, var at leve ligesom mine forældre.
Så mødte jeg dig.
Du gav mig mod, Lola.
Takket være dig tør jeg være anderledes.
Rør mig ikke! Du er en svindler!
Carla kan ikke lave om på, at du er Eliza, men du lader hende vinde.
Jeg har fortalt det til din far. Skal jeg ringe til miss Baggoli?
Nej, jeg er blevet helbredt på mirakuløs vis.
- Sig mig en ting: Kan du klare det? - Jeg er født til at spille Eliza.
Hop i kostumet og vis dem!
Jeg får det altid, som jeg vil have det.
- Ud af mit tøj. - Jeg er Eliza.
Nyd forestillingen! Og du, tag min første dragt af.
- Tag kjolen af! - Nej!
Tag kjolen af!!!
- Undskyld, miss Baggoli. - Godt, du kom!
- Det kommer til at gå fint. - Jeg er bange, men også glad.
Vær ikke bange. Du bliver mageløs, Lola.
- Du sagde Lola. - Du er en Lola. Held og lykke!
Tryk på tangentbordene, børn.
Du har ingen ret til at nedskrive mine personlige ord.
Sig "New York".
- New York, med et R. - New Roke.
Tale kan du ikke. Vi får se, om du kan gå.
- Hun klarede det takket være mig. - Takket være dig?
Jeg kæmpede for at få dig til at se godt ud!
Hvad vil du nu gøre, du kære?
Jeg vil være lærer, for det er det mest værdifulde, man kan være.
Stu Wolff? Det her er helt utroligt ...
- Har min far inviteret dig? - Nej, men må jeg komme ind?
Ja! Selvfølgelig. Det her er helt utroligt ...
Lolas far sagde, at hun er her.
Er du her for Lolas skyld?
Vent her, så henter jeg hende. Bliv her ...
Må jeg ikke komme ind?
Se, hvem der hilser på!
Se, hvem der er her!
Se, hvem der kom!
- Ella, jeg vil bare ... - Lola!
Du glemte det her hos mig.
Dette øjeblik havde jeg set for mig i min vildeste fantasi.
Uden en vild fantasi dukker Stu Wolff ikke op med éns halskæde.
Det er jo kun en hånd.
- Tak, fordi du kom. Hvordan går det? - Ædrueligt.
Jeg går til behandling. Igen.
En meget sød person sagde, jeg var dranker, og det var ikke rart.
- Det lyder lidt hårdt. - Det vækkede mig.
Så kan vi måske tale om din musik ved lejlighed?
- Må jeg bestemme hvornår? - Med rimelighed.
- Vil du danse? - Meget gerne.
Når man er lykkelig, føles hele verden som New York.
Drømme er vigtige. Når man mindst venter det, finder de én.
Så har vi Sam ... Da jeg erkendte mine følelser for ham, tænkte jeg:
Min karriere er jo begyndt, så det går nok med en kæreste.
Da forstod jeg, at virkeligheden kan være sjovere end fantasien.
Er det ikke ufatteligt, at det her skulle finde sted i Dellwood?
Tekster: Jørgen Toft www.sdimediagroup.com